Ibn Tufajl | |
---|---|
![]() | |
Narození | 1110 Guadix, Purchena nebo Tíjola |
Úmrtí | 1185 (ve věku 74–75 let) Marrákeš |
Bydliště | Sevilla |
Povolání | filozof, lékař, spisovatel a básník |
Nábož. vyznání | islám |
Funkce | vezír |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Abú Bakr Muhammad ibn 'abd al-Malik ibn Muhammad ibn Tufajl al-Qaísí al-Andalusí (أبو بكر محمد بن عبد الملك بن محمد بن طفيل القيسي الأندلسي), lat. Abubacer (cca 1105, Vádí Áš (Guadix), Andalusie – 1185, Marrákeš) byl arabský filosof, spisovatel, lékař a dvorský úředník. Jeho učitelem byl Ibn Bádždža. Většinu života prožil na královském dvoře almohadů v Granadě ve službách Abú Jakub Júsufa, kterému při svém odchodu doporučil později proslulého aristotelika Averroa.
Ve svém myšlení navazuje Ibn Tufajl zejména na Ibn Sínu a Ibn Bádždžu. Jeho nejznámějším dílem se stal filosoficko-didaktický román Živý, syn Bdícího (Hajj ibn Jagzán), jehož hlavním hrdinou je dospívající chlapec, který žije sám na opuštěném ostrově. Abubacer se zabývá především hrdinovým poznáním o povaze světa, nebes, Boha a vlastní duše pouze prostřednictvím svých zkušeností a svého rozumu. Tento spis byl roku 1671 přeložen do latiny a uvádí se jako možná inspirace Defoeova Robinsona Crusoe.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search